VICE i New York jobbar med internationella nyheter och kultur.
De täcker kontroversiella nyheter som vanliga media ofta missar.
Denna nydanande journalism skapar spännande och originellt innehåll.
Det kallas ofta "Immersionism".
Jag är Sam Turner. Vi sitter på VICE i Williamsburgh i Brooklyn-
- med modefotografen Patrick Carter. Vi umgicks härom kvällen-
- när han sa något om sin syster som gjorde oss mållösa.
När vi hade hört allt visste vi att vi måste göra ett inslag om det.
Efter att ha kämpat med missbruk lämnade Patricks syster New York-
- för att bo i ett renlevnadskollektiv i Mississippi.
Han blev orolig för henne när han fick ett mystiskt brev på posten.
Ska jag läsa det? Okej, såhär står det:
"Förlåt att jag inte har hört av mig. Vi sliter för att leva som Gud vill."
"Vi är inte där än, men vi närmar oss. Du får gärna besöka mig."
"Det är så mycket kärlek här, men jag saknar dig" och ett nummer.
När Patrick ringde sa en man-
- att hans syster och de andra hade lämnat landet.
Han fick ingen adress, bara information om vart han skulle flyga-
- och att en helikopter skulle ta honom resten av vägen.
Patrick lät Sam och en till VICE-medlem dokumentera resan.
Vi har varit på kaotiska, krigshärjade ställen-
- men aldrig för något så personligt och bisarrt.
Nu ska vi lämna New York för att hitta din syster på en avlägsen plats-
-och se vad hennes grupp går ut på.
"Vi kallar det 'VICE guide till familjen Carters återförening."
Jag är tillbaka vid 8 imorgon.
Jag stannar i en timme, sen åker jag. Med eller utan er.
- Oroa dig inte, vi kommer. - Jag är inte orolig. Klockan 8.
13:15 LOKAL TID
- Vem är Patrick? - Det är jag.
- De sa inget om några andra. - Är det ett problem? De är med mig.
De måste ha tillstånd för att komma in i församlingen. - Sluta filma, tack.
De kom med mig, jag kan inte lämna dem. Min syster bjöd in oss.
Min syster är Caroline Carter. Vad är problemet? Det borde vara okej.
- Okej, ta med dem in. - Uppfattat - Det är okej.
- Följ med mig. - Då går vi.
Det är okej.
- Sätt er där bak. - På flaket?
Än så länge går det bra.
EN TVÅ KILOMETER LÅNG VÄG LEDDE TILL FÖRSAMLINGEN
DET VAR DEN ENDA VÄGEN IN ELLER UT
Vi är framme, på sätt och vis. Vi har ingen guide.
Patrick blev ovän med guiderna direkt. Du vill ha dem på din sida här.
New York har gjort mig vek, men sånt visar att det var en dålig idé.
- Vi har haft sämre idéer. - Varför skrattar du?
- Filma hans skor. - Vart trodde du att vi skulle?
- Du reser väl i jobbet? - Ja, till Los Angeles och Paris.
Jag har plåtat på en åkeri New Jersey.
En modefotograf ska äga kängor.
HÄR ÄR DET
Stäng av kameran.
Stäng av den. Stäng av den!
Läget har förvärrats. Vi blev inte skjutna, men...
De får inte se oss filma. Patrick förklarar vilka vi är och vad vi gör.
Jag vet inte om det gör saken bättre eller sämre.
Vi hoppas att hans syster kan reda ut allt.
Blir Patrick skjuten så springer jag ditåt, fort som fan.
De vill ha våra pass, men ingen får mitt pass.
De vill ha en donation också, jag vet inte hur stor den behöver vara.
Det liknar inte alls hippiekollektivet vi väntade oss.
- Patrick! - Titta. Där är hon, ju.
- Caroline! Säg åt dem att... - Kom, hörni.
- Vad skönt att du är här. - Kul att se dig. Vad är det här?
- Jag förklarar där inne. - Hej, trevligt att träffas.
Jag är Sam, det är Jake.
Vi visste inte att ni var med. Kul att ni är här, vi ordnar en stuga.
- Får jag fortsätta filma? - Visst Filma vad du vill.
Men utelämna det som hände nu. Det liknar inte det ni ska få se.
Vapnen är en säkerhetsåtgärd. Här behöver allting skyddas.
- Vi förstår. - Vill ni gå in? - Tack, hörni!
Tänk att du är här. Vad kort ditt hår är.
Ja, jag har klippt mig. Du ser frisk ut.
- Tänk att du bor här. - Vänta bara.
Välkomna till Edens församling. Vad tycks? Visst är det fint?
Barn, vi har speciella besökare i församlingen idag.
Var gästfria och bete er som Gud har lärt oss.
- Har ni byggt allt? - Ja, vi jobbar hårt.
Ingen sov mer än tre timmar per natt under halvåret då vi byggde det.
Far hade en vision och han hade rätt. Vi har byggt paradiset på jorden.
- Vem är "Far" '.7 - Det låter väl konstigt för er?
Han startade alltihop. Han är skälet till att jag lever och att alla är här.
Han är ett geni. Det låter konstigt, men vi kallar honom så.
Var det han i högtalaren? Får vi prata med honom så småningom?
Vi får se.
Ni är Patricks vänner, men vi är försiktiga med att synas i media.
- Det här kräver hemlighållande. - Hemlighållande? Från vem?
- Folk som vi eller regeringen? - Lite av båda.
Folk vill stoppa oss och tycker att det är fel.
Hur kan någon tycka att det är fel?
Jag har aldrig varit så lycklig och vi växte upp rikt i New York.
Det är inte att leva. Det här är att leva.
Vi byggde det tillsammans och gör allt för att skydda det.
Några innevånare gick med på att flytta sig så att ni kunde bo här.
Patrick bor med mig i huvudbyggnaden.
Det är spartanskt, men bekvämt.
Folk får den bästa sömnen i sina liv här. Det är så fridfullt.
- Stjärnorna är så vackra. - Det är fint. Tack.
Kan vi söka upp dig sen? Vi vill prata med dig, om det går bra.
Visst, men ta tid på er. Jag vill umgås lite med min bror.
Ta honom. Han är inte vår.
Om ni behöver något så är huvudbyggnaden där borta. Ser ni?
Gå gärna runt och bekanta er med stället. Alla är så vänliga här.
- Det låter bra. - Är du redo? - Välkomna.
- Jag följer med henne. Vi ses. - Vi ses.
Vill du ha över-eller underslafen?
Hon säljer verkligen in stället.
- "En livs bästa sömn." - Ja.
Hur skraj var du på lastbilen?
Varför hade de k-pistar?
Jag byter kon. Om något händer så har vi kvar det vi har filmat nu.
FÖRSAMLINGSMEDLEMMARNA
Jag ger er frid, barn. Bry inte era hjärtan. Var inte rädda.
- En unge. - Ännu en dag i paradiset.
Det är vackert när bröder och systrar lever enade.
Gud välsigne er alla.
Jag vet inte vem jag ska prata med först. Det ger sig.
Hej, hur är det?
Inte henne, antar jag.
Där har vi henne.
Hej. Hur står det till?
- Bra, och själv? - Jättebra.
Jag heter Lorraine Davis, men alla kallar mig fröken D.
- Hur kom ni hit? - Genom kyrkan.
Far kom till vårt område-
- och jag hade sett skyltar i hela staden.
De bjöd in folk att komma och få hjälp att bli bättre människor-
- och förbättra sin relation med Gud. Så jag gick till kyrkan.
Innan predikan var över var jag såld.
Den mannen har talets gåva, han får en att må bättre.
Jag hade aldrig känt så. Snart valde han ut mig-
- bland de tursamma som får vara med om allt det här.
- Tvekade ni att åka? - Ånej.
När min make hade gått bon fanns ingenting kvar för mig.
Min tro var allra viktigast.
Det är precis här jag hör hemma.
Vi är från VICE. Vi vill fråga nån i vår ålder om stället.
- Jag känner till er. - Är du från Australien?
- Från Melbourne, ja. - Hur hamnade du här?
- Vad gjorde du innan? - Jag var konstnär i Brooklyn.
- Vad gör du för konst? - Målning, poesi och performance.
Saknar du teknologin?
Att kommunicera och veta vad som händer i omvärlden? Det måste du.
Man kan kommunicera utan internet. Folk var utan det i tusentals år.
Det är ett ohälsosamt beroende. Vi pratar direkt, inte via satellit.
Din familj i Australien, då? Vet de var du är?
Det här är min familj nu. Far har gett mig mer än jag kunde drömma om.
- Jag är så tacksam för det. - Okej. Gott så.
Tack.
- Nämen hej. - Hej, får vi komma in?
- Vad är det här för ställe? - Vår sjukstuga och värt dagis.
Jag är översköterska. Jag hjälper till med allas krämpor.
Särskilt de gamla. Phoebe tar hand om barnen medan föräldrarna odlar.
- Är det många barn och gamla här? - Ja. 39 barn under tio år.
Och minst 60 gamla.
Församlingen bildades genom att ta hand om gamla.
- Har någon fötts här? - Vi har förlöst sju barn hittills.
- Sju? Här? - Det stämmer. Just här.
Varför är du så överraskad? Folk föds världen över i sämre förhållanden.
Det är inte sjukhuset som föder, utan kvinnan.
Han är nervös för att hans fru är gravid.
- När ska hon föda? - Nästa månad.
Är det en första? De är mest spännande. Gratulerar.
Tack. Varifrån kommer all utrustning? Är den köpt här?
Vi tog mycket med oss. Vi har inte behövt använda mycket medicin-
-men är förberedda för alla akutfall.
- Vem betalar för allt? - Det gjorde vi. På sätt och vis.
När många kom till församlingen sålde vi allt vi ägde.
När flera hundra samlas kan man åstadkomma mycket.
- Gav alla upp allt för att komma hit? - Det stämmer.
Vi sålde våra hem och gav vinsten till kyrkan. Vi skulle göra om det.
Far är affärsman utöver allt annat.
Ibland glöms det bon.
- Var kommer ni ifrån? - Slummen. Vi hade ingenting.
Vi bodde fem i två rum. Vill du bo så?
Jag, Robert, mamma och två systrar kom hit ihop.
Det förändrade oss. Vi kommer från ett våldsamt område.
Vem vet vad som hade hänt om vi inte hade kommit hit.
Hade du sagt att vi skulle bo med vita så hade vi kallat dig galen.
Fattar du? Men vi tittar på er och det är ni som är galna.
Det är såhär man ska leva. Alla tar hand om varandra.
Inget "man står sig själv närmast". Gud tar hand om oss och vi varandra.
- Vill ni återvända till USA? - Aldrig. Det finns ingen anledning.
Jag åker aldrig tillbaka. Hellre dör jag. På riktigt.
- Får jag spela basket med er? - Visst. Kan du spela?
Nej.
Vi har pratat med några och de har aldrig varit på ett bättre ställe.
De har eget jordbruk, egen vård, eget dagis. Allting.
Som utopi har de något för alla.
De har andlighet. De har framåtskridande politik.
De har en teknologifri hippie-livsstil också.
Desperation kan ha fört folk hit-
- men om de är lyckliga kan jag inte klaga.
Vi ska träffa Patrick och Caroline i huvudbyggnaden-
- för att intervjua "Far" som alla pratar om.
Jag försöker vara skärpt för att ställa intelligenta frågor-
- men jag har jet lag och börjar kollapsa.
Vad tycker du hittills, Jake? Din professionella åsikt.
Jag vet inte. Jag är cyniker till naturen, men...
Att missbrukare och alkoholister gjorde det här är imponerande.
Att de sålde allt de ägde för att göra det?
Jag vet inte. Det ringer en varningsklocka.
Det känns som-
- att kommer man hit för att bli ren och tänka i en månad är det perfekt.
Men som en hållbar livsstil för över sextio gamla människor?
Sjukstugan är bra, men det räcker inte. Min professionella åsikt.
- Vad tänker du fråga? - Jag vet inte än.
Blir det hårda frågor eller känner du av stämningen först?
Jag sätter åt honom.
Jag ska försöka sätta på honom en mygga, så att ni har mickar.
Sam, det är en unge här.
Hej, vad heter du?
Där är du ju, Savannah. Jag har letat överallt.
- Hej, Savannah. - Strunta i henne. Hon är stum.
- Är ni Carolines vänner? - Vi är från VICE. Vi gör ett inslag.
- Vilken sort? - Vi vet inte än.
- Ni driver väl inte med oss? - Nej. Vi är väldigt imponerade.
- Jaha. - Får vi intervjua dig?
Vi frågar hur folk kom hit. Vi får gärna en mors perspektiv.
Nej, tack. Vi får inte tala om församlingen med utomstående.
Kom, vännen.
- Kallade hon oss "utomstående"? - Ja.
Hon hade en annan inställning.
INTERVJUN
KOM TILL MIG, NI SLITNA OCH NEDTYNGDA SÅ GER JAG ER VILA.
- Här kommer de. - Hej, hur är det? - Vi ses senare.
- Trivs ni än så länge? - Definitivt.
Goda nyheter. Far går med på en intervju.
Han mår inte bra, han tog just medicin.
- Är han sjuk? - Hans mage krånglar av medicinen.
Ni får intervjua honom ikväll vid samlingen. Vi har fest till er ära.
Det blir kul. Musik och dans. Ni lär gilla det.
Titta på det här dokumentet.
Det är mer information om oss att anpassa frågorna efter.
- Ni får en halvtimme innan festen. - När börjar festen?
Vid solnedgången. Möt mig vid paviljongen, så sköter jag resten.
- Tack. - Vi har ingenting att dölja.
Jag måste planera inför ikväll. Vi ses om ett tag.
- Det låter bra. - Tack, Caroline.
- Hur går det? - Jag har tagit otroliga bilder.
Jag kan göra en hel bok av dem. Titta på deras ansikten.
Herregud.
Jag kan göra något med det här. Jag kan ställa ut bilderna hemma.
Det här ska ta mig bort från mode.
- Vad har ni gjort? - Vi har pratat med lokalbefolkningen.
- Det är rätt flippat. - Det är rätt konstiga människor.
- Det är otroligt. - Några märkliga möten.
Jag bor i ett extrarum med kontor. Att de har byggt allt det här.
- Ja, bygget är imponerande. - Vill din syster stanna, tror du?
Det verkar så. Jag tänkte rädda henne, men hon har haft det värre.
Jag vet inte vad jag säger till våra föräldrar.
Kameran går, så vi läser brevet.
- "Ärade gäster." - Så står det väl inte? Jo, det gör det.
"Välkomna till Eden. Far vill skapa en plats där fred och kärlek vördas."
"Allas behov är viktiga. Alla är Guds barn och han ville ha det så."
"Vi tar inte avstånd från omvärlden, men från imperialism"-
- "våld, fattigdom, rasism och andra brott mot mänskliga rättigheter."
"Dessa tillstånd accepteras i samhället."
"Eden är inte ett ställe att fly till, utan att börja om på."
"Hälsningar, Edens församling."
- Definiera imperialism. - Definiera imperialism.
Idioter.
- Har du någon signal? - Nej.
Okej. Vad gör du med telefonen, då?
Du, hon är gravid imorgon när du kommer hem igen.
- De kan ha en satellittelefon här. - Nej. Uppmuntra honom inte.
- De hade en massa utrustning. - Han klarar sig. - Du klarar dig.
Församlingsmedlemmar, kom till paviljongen senast 19:45.
Vi håller ett möte för Far och besökarna.
Närvaro är obligatorisk. Gud välsigne er.
Ni får rigga här. Far kommer ut när ni är redo.
- Ska vi göra det inför alla? - Ja, precis.
Säg till när ni är klara.
- Kan du filma med din kamera? - Ja.
- Fixar du lite att klippa till? - Visst.
Varifrån ska jag filma?
Någonstans där du kan filma när Sam ställer frågor-
-och kan vända dig och filma folk.
- Okej, jag ställer mig här. - Ja. Tack.
Tja... Ljuset är rätt bra.
Far är här!
- Hur står det till? - Trevligt att träffas.
Jaha, okej. Låt mig fixa det här.
Okej. Nå, er vistelse hittills har väl varit gästvänlig?
Det vi saknar i bekvämlighet ersätter vi med mänsklighet.
Det är otroligt. Det är allting alla här har önskat sig och de tackar dig.
Jag förtjänar inte att hyllas. Vi gjorde det tillsammans.
Vi byggde det från grunden. Det här är vårt hem.
Och som gäster är det lika mycket en. Det är vår tro.
Jag vill tala mer om det, men först grunderna.
Mår du bättre? Du var ju krasslig innan. Klarar du det här?
Jadå, jag mår bra.
Först, vad heter du? Alla kallar dig "Far", hur började det?
Det är ett smeknamn. Jag minns inte när, men det började längesen.
Många ser den som hjälper som en fadersfigur.
Det var väl därför. Jag är döpt till Charles Anderson Reed.
Fint namn. Var kommer du ifrån och hur började allt det här?
- Berätta. - Jag kommer överallt ifrån.
Jag har sett varje storstad och småstad. Vet ni vad jag såg?
Fattigdom, våld, girighet och rasism.
Grunden till ett cancerogent samhälle. Det ville jag förändra.
Ser ni de här människorna? De kom hit för att de inte hade någonting.
Födda som utstötta. De fick aldrig en chans, precis som jag.
Samhället vände dem ryggen för åratal sedan. Det gör inte jag.
Jag växte upp fattig. Jag har känt den smärtan.
Jag har förlorat hoppet och känt mig fången. Det finns inte här.
Här får man ett hem, ett jobb, mat och en säng.
Vad man än behöver. Vi kan leva våra liv. Verkligen leva.
Ni har en samhörighet, men är isolering det enda sättet?
Jag hoppades inte det, men än så länge är det nog så.
Du förstår, vi byggde upp församlingen i många år.
Vi reste runt och predikade överallt.
På varje ställe fick vi med oss ett eller två av Guds förlorade barn.
Oftast är det svårt att förena folk.
USA är i upplösningstillstånd.
Det beror på styret och de värderingar det ger.
En samhälle fallerar. Innan du kallar mig kommunist eller socialist-
- för att jag hjälper medmänniskor, låt mig påminna om en sak.
Alla ledare som har försökt åstadkomma det vi har blev mördade.
Det är sant. Malcolm X. Martin Luther King. Herregud.
John F Kennedy. Robert F Kennedy.
Jag dör gärna för min tro, men varför strida-
- när man kan undvika striden och skapa något nytt?
En plats utan våld. Romarbrevet, kapitel 12, vers 2.
"Anpassa er inte längre efter denna världs regler"-
- "utan förvandlas genom förnyandet av era sinnen."
Då kan man leva enligt Guds vilja.
Guds goda, väna och perfekta vilja.
Det är det vi gör. Vi fortsätter vår strävan fredligt.
- Det förstår ni väl? - Absolut Apropå det.
Det var beväpnade män vid ingången. Om ni är pacifister-
- varför då vapnen? Är ni paranoida gentemot omvärlden?
- Någon kallade oss "utomstående". - Det är därför jag ogillar media.
Efter fem minuter söker du en negativ vinkling.
Ingen fara, det är inte ditt fel. Du har blivit lärd att göra så.
Du kommer från ett sjukt samhälle. Då är du mindre intresserad-
- av det vackra här än vapnen som försvarar gränsen.
- Jag menar inte... - Visst är vi radikala.
Och det är komplicerat. Därför förklarar jag.
Vi förstår ditt missförstånd. Vi brukade tänka likadant.
Vissa federala myndigheter-
- har övervakat mig och församlingen i många år.
Det vet alla, det är ingen hemlighet.
Men jag har lovat att leda dem till en bättre tillvaro.
Inklusive att skydda dem.
- Vi skyddar vårt hem. - Det förstår jag.
Jag visste att du skulle fatta.
New York har inte gjort dig helt härdad, det är bra.
Så...
Det här måste ha kostat mycket. Var det bara allas livsbesparingar?
Åh, Sam. Måste du uttrycka det så?
Är pengarna livet för dig?
Vi tillber inte kapitalism och materialism. Vi lever på jordbruk.
USA bildades så, men det är inte tillåtet nu.
Betalar man inte skatt så fängslas man.
Det stämmer precis. Får jag fråga dig något, Sam?
Se dig omkring på alla här.
Ser du någon som borde sitta i fängelse?
- Det ser inte så ut, nej. - Det stämmer.
- Du har en ring. Är du gift? - Ja.
- Bra. Älskar du din fru? - Ursäkta?
- Frågan är enkel. Älskar du henne? - Ja, självklart.
Du skulle göra allt för henne. Och barnet som är på väg?
Vad är det? Överrumplar jag dig?
Det är intressant med ombytta roller.
Du undrar väl hur jag visste om barnet? Det är bara ett exempel.
Jag älskar de här människorna som du älskar din fru och ditt ofödda barn.
De är min familj, mina barn.
När du publicerar det här vill jag att du kommer ihåg det.
När du vinklar det, så tänk på att det gäller deras liv.
Se på deras ansikten. Glädjen i deras ansikten.
Kom ihåg vad du ser ikväll, Sam.
Du har ett ston ansvar, det hoppas jag att du vet.
Det gör jag. Men vi vinklar ingenting.
Vi är ärligt subjektiva. Vi dokumenterar viktiga saker.
Ja, Caroline berättade det. Därför gick jag med på intervjun.
Jag tror inte på media. Det är bara lögn på lögn.
Allt som ökar upplagan.
Men jag ser på dig och ser att du är annorlunda. Du bryr dig.
- Vi försöker. - Ja, det gör ni.
Nå, har du fler frågor eller kan vi gå vidare med firandet vi har planerat?
Bandet är härliga, ni lär älska dem.
- Vi är väl klara. - Okej.
Du.
Det var en mina konstigaste intervjuer någonsin.
Fan. Om det syntes...
Jag fick bara med en fjärdedel av frågorna-
-och de besvarades inte heller.
Allt sveptes med i den märkliga stämningen.
Jag kunde inte tänka. Han hade ett speciellt sätt.
Jag kunde inte fokusera. Det om min fru överraskade mig.
Du sa att han hörde det från de vi intervjuade. Det låter rimligt.
Men fy fan. Det var omskakande. Och alla applåder.
Det var väl inte värdelöst?
De ställer till med fest.
Vi kan få bilder som gottgör att jag klantade mig. Förlåt.
Det var mycket bra. Ingen fara. Vi klipper ihop det med miljöbilder.
Okej, jag har ändrat åsikt. Jag gillar den här geten.
Folk gillar det. Festen var bra, trots att det inte fanns sprit.
Jag förstår att de vill leva så. Jag vill inte göra det-
- men jag förstår hur de känner. Det är schysst.
Musiken var bra och jag hatar kyrkomusik.
Ja, det ljög han inte om. Patrick har kul, var han nu är.
Han kanske inte följer med tillbaka.
Var med nu.
Hej, Savannah!
Har du kul?
Är den till mig? Tack.
- Vad är det? - Jag vet inte.
Vad är det? Vad står det?
SNÄLLA, HJÄLP OSS
Fan också.
- Var är hon? - Jag vet inte.
Är inte det guiderna? Varför har de vapnen?
Jag gillar inte det här. Vi måste hitta Patrick.
- Patrick? - Han är inte här.
Helvete.
Vad fan är allt det här?
- Vi sticker. - Vänta, Sam. Kassaskåpet är öppet.
- Du, kom hit. - Låt det vara.
- Det är allas pass. - Det skiter jag i.
Någon kommer, Jake. Kom nu.
- Kan jag hjälpa er? - Ja, vi letar efter din bror.
Hans rum ligger runt hörnet.
Nej, han är inte här just nu. Det glömde jag.
- Han är upptagen. - Med vad?
Jag berättade om honom för Allison och Sarah.
De är så glada att han är här. De gick iväg med honom.
Trekanter är väl inte så kristna, om jag minns söndagsskolan rätt?
Alla får synda, om Far godkänner det.
- Godkände han att din bror får ligga? - Ifrågasätt inte församlingens bästa.
- Hur så? - Jag älskar och saknar min bror.
Han kan bli lycklig här, vi visar honom det.
- Han lär sakna New York och jobbet. - Han kan fotografera här.
Han har idéer. Som boken om församlingen, det är lysande.
Våra föräldrar stöttar honom. Vi expanderar och behöver pengar.
- Stannar Patrick så får vi pengar... - Så era föräldrar ska betala?
Det är en donation, som er.
Vi måste ta oss igenom nästa fas, så klarar vi oss.
- Mår du bra? - Jadå.
- Caroline, jag behöver din hjälp. - Jag kommer, Far.
Be Patrick att komma till oss.
Lugn, ni är i paradiset. Bete er så.
Ni verkar vilse. Behöver ni hjälp tillbaka till stugan?
- Nej, vi klarar oss. - Säkert? Ni vill ju inte gå fel.
Hur så? Är det något vi inte får se?
Det är bara ett talesätt.
Det är sent. Vill ni snoka hos andra, så gör det.
Men sätt handen i hundens matskål, så kan du bli biten.
- Vad ska det betyda? - Ha en trevlig kväll, pojkar.
Släpp det, Sam.
- Patrick! - Kom igen nu, Sam.
Fan också!
- Vad händer? Hotade han oss? - Jag vet inte.
Vet han att vi var på kontoret?
Var hon hög? Det ska hon väl inte vara?
- Utnyttjar de bara Patrick? - Jag vet inte vad som händer längre.
Det här är åt helvete. Är de lyckliga, så är det bra, men jag vill härifrån.
Om hon blir hög och ligger med honom är det väl poänglöst?
De kör väl med renlevnad? Hon såg den nerdekade syster han beskrev.
- Savannah? - Vad gör hon?
- Van tog hon vägen? - Jag vet inte.
Snälla, ta oss med er. Ni vet inte vad som verkligen händer här.
Han dödar oss om han vet att vi pratar med er. Far.
Stället är inte som det verkar. De skadar meningsmotståndare.
- Vad menar du? - Det händer i hemlighet.
Far håller oss fångna här. Ni blir manipulerade.
- Alla verkar lyckliga här. - Ni talade med de Far ville.
Andra vill härifrån, men säger ingenting.
Ni förstår inte vilken makt han har. De är hjärntvättade. De gör allt.
Er väns syster är en av dem. Hon gör hemska saker mot folk.
Savannah såg dem, så de slog henne.
Därför talar hon inte längre. Snälla, hjälp oss.
Vad ska vi göra? Vår helikopter klarar inte många fler människor.
Ta min dotter. Låt henne inte dö här, snälla.
Det kommer någon.
Ingen fara. Ingen fara.
- Vad händer? - Vi försöker hitta hennes hem.
- Hon pratar inte. Vi klarar det. - Jag vet var hon bor. Jag tar henne.
- Var är din mor, Savannah? - Jag berättar för Far.
Kom.
Herregud.
Kom. Vi går in igen.
De var livrädda. Varför i helvete lät vi dem ta henne?
Vad ska vi göra? Vi kan inte ta någon med oss.
- Vi kunde ha gjort något. - Det är inte vårt problem.
Det är inte därför vi filmar.
Vi rapporterar det, men vi avgör inte deras öde. Vi är inte Röda Korset.
Såg du ärren? Hur kan hon låta sin dotter bli slagen så?
Det var allt för ikväll. Ni har varit underbara.
Återvänd till era stugor och var tacksamma för glädjen i era liv.
Kan städpatrullen möta mig vid paviljongen om en kvart?
Gud välsigne er.
- De gör precis som han säger. - De är hjärntvättade.
Helikoptern är här om åtta timmar. Vi packar och är redo att åka.
Alla verkar lägga sig. Ingenting mer lär hända ikväll.
Försök sova. Allt kanske lugnar sig.
Men när solen går upp hämtar vi Patrick och sticker härifrån.
Vad är det här för ställe?
En kvart senare mötte en grupp Far vid paviljongen.
Vi vet inte vad som sades, men de började snart att jobba.
- Klockan är fem. - Det var den bästa sömnen i våra liv.
Jag försökte sova för en timme sen. Det de gjorde i paviljongen är över.
Det är äntligen tyst. Ingen av oss kan sova.
Vilken konstig kväll. Det har påverkat oss.
Jag är riktigt rädd. Räddare än jag har varit på länge.
Jag vill åka hem.
NÄSTA MORGON
Okej, det är morgon nu. Vi klarade natten.
Folk verkar ha samlats utanför paviljongen.
Vi vet inte vad som händer där. Vi får leta rätt på Patrick-
- och försöka ta oss tillbaka till landningsbanan.
Ser du?
Herregud. Vad fan är det som händer?
- Vad fan händer? - Det har pågått i en timme.
De vill åka och har packat. Jag filmade för er skull. Jag vet inte.
- Vill alla åka? - De vill följa med i helikoptern.
- De får inte plats. - Jag vet, men de lyssnar inte.
Caroline är helt uppbragt.
- Är allt bra? - Ja. Ingen har varit här på ett år.
- Er närvaro gör dem upprörda. - Vad är det som pågår?
- Strunta i det. Det här är ingenting. - De vill åka. Ni kan inte hindra dem.
De får inte åka, de måste stanna. Vill ni splittra deras familjer?
- De får väl åka? - Självklart, så menar jag inte.
- Ni måste till helikoptern. - Sam! Sam! Lägg dig inte i det här!
- Vad gör ni? Lägg av! - Snälla, ta henne med er.
- Helikoptern är för liten. - Ta bara henne.
Fråga hur många som får plats. Jag fixar det här.
- Vi får inte plats med fler. - Bara henne. Jag lämnar henne inte.
Åk innan piloten lyfter. Någon kan rapportera. - Det går väl?
Låt inte helikoptern lyfta utan oss. Stick. Skynda dig.
Caroline, var är skjutsen?
Jag hör av mig när jag vet vad vi kan göra.
Vill du verkligen inte följa med oss och din bror?
- Det ordnar sig. Vi lämnar henne inte. - Lägg dig inte i!
Jag lämnar dig inte, jag lovar.
Vad hände? Var är Jake? Vi måste fixa det här.
- Van ska du? - Till Far! Han varnade mig.
Han hade rätt om er. Ni vill splittra oss inifrån.
Jag trodde inte det. Jag kämpade för er. Ni är inte min familj.
Sluta filma!
FLYGFÄLTET
Hallå! Hallå!
HBK.
- Var är de andra? - De kommer. Hur många får plats?
- Inga fler kommer med. - En mor och dotter och en kvinna.
- Hon är sjuk, vi måste hjälpa henne. - Bara de jag flög in, utan undantag.
- Sluta! Jag vill bara härifrån! - Ni skrämmer dem!
Hallå! Sluta knuffa dem!
Akta, Sam!
Ta kameran. Jag vill att du filmar det här. Det är viktigt.
Ja, Far.
Ser du honom? Var är han?
Vart tog han vägen?
Jag tror att jag ser honom.
- Han är borta! - Vad gör vi? Varför jagar vi honom?
- Det var Fars order. - Det är slutet. Ingen får leva.
Skynda er, barn. Skynda er. Alla måste höra vad jag har att säga.
Varenda familj. Kom nu, vi har ont om tid.
Ni måste vara här. Det rör er alla. Kom till mig nu, fort.
Skynda er.
Kom närmare. Korn hit.
Sätt er, allihop.
Varsågoda och sätt er.
Jag har något att berätta, så lugna er.
- Ni vet att jag älskar er. - Ja, Far.
Ni fick allt jag hade.
Men det kommer en tid-
- då kvaliteten på ens liv är viktigare än den tid man har kvar att leva.
Männen kom hit och förstörde allt vi har jobbat för.
De får inte återvända till New York.
De skulle sprida lögner om oss och det vi har här.
Då skickar deras regering soldater hit-
- för att bränna våra hem, ta våra barn och döda oss alla.
Nej, det får inte hända. Det tillåter jag inte.
Jag vill inte skada dem, men någon kommer att leta efter dem, det vet ni.
Så oavsett om de åker eller stannar-
- så är det slutet för oss. Vår tid är kommen.
Åh, moder. Vördade moder.
- Det här är förkrossande. - Jag följer med. Ta dig med mig, Far.
Det vet jag att du gör.
Vissa har varit med mig från början.
Vi visste att det här kunde hända. Vi talade om det.
Vi planerade för det.
Vissa barn har redan fått drycken.
Vänta inte på att bli mördade som hundar.
Drick och dö med er familj.
Om vi inte får leva såhär, vilket liv är då värt att leva?
Det är det sista sakramentet.
Vi är inte rädda för att dö, men vi ska få välja vår egen död.
Vi kan dö i vänlighet och lugn. Det är den slutgiltiga prövningen.
Åh, vad jag älskar er alla. Ni har varit så lojala i alla år.
Vi får vara tillsammans igen. Vi ska få evigt liv.
- Var är de? - De är borta.
Jag kan flyga oss härifrån om du hjälper mig upp i stolen.
Hämta dina vänner. Vi har ont om tid. Spring! Spring!
Kämpa inte emot. Kämpa inte emot.
En bitter smak, sedan är det över.
Det är ingen smärta. Inga kramper.
Och det är inte självmord. Vi syndar inte, vi visar vår tro.
"Våra kroppar blir ett heligt offer till Herrens behag."
Romarbrevet, 12:1. Vi har ingenstans att återvända till.
Vår tid är ute.
Var inte rädda.
Vi går över till den andra sidan, det är allt.
Visa världen att den enda frid som finns för oss finns i döden.
Vi ska till en bättre plats. Vi far dit tillsammans.
Det är bara lite medicin, det är allt. Vi ska bara somna.
Drick, som vi har övat.
Far. Ursäkta, men det här är ologiskt.
Vi har slitit här. Ska vi bara ge upp?
Min son, vi ger inte upp. Jag har aldrig ljugit för er.
Jag lovar, de kommer med vapen och bomber och förintar oss.
USA står på gränsen till ett krig. Vi förtjänar inte att dö så.
Vi förtjänar fred. Det håller ni väl med om?
- Det var därför ni kom hit. - Du skulle inte ljuga för oss, Far!
Vi måste gå, så låt oss gå tillsammans.
Vår tid är ute.
Kom in, följ med in. Bra. Behåll värdigheten, min son.
Vi är här med dig.
Bra, skynda er.
Mödrar, hjälp era barn. Säg att allting ordnar sig.
Drick den dryck ni har.
Jag försökte skapa en himmel här, det vet ni.
Tiden är kommen att gå till den andra sidan med våra bröder och systrar.
Där den verkliga himlen väntar.
Bra. Kom hit. Ta en. Ta en.
Ta en. Alla måste dricka nu.
Drick nu. Drick nu.
Drick nu. Drick nu. Drick nu.
Drick nu. Drick nu.
Okej. Om någon ser det här så har något hemskt hänt här.
Jag vet inte varför, men de försöker att döda oss. Jag fortsätter att filma.
Jag försöker att få med allt och hoppas att materialet hittas.
Vad som än händer måste det här berättas.
- Vi måste härifrån. - Drick det här.
Ingen fara, vi har provat på hundar. Det är snabbt och smärtfritt.
Nej! Nej!
De kommer in här och skjuter oss, men vi kan dö såhär.
Lyssna. Jag älskar dig. Gör inte såhär.
Var är nyckeln? Nej! Nej! Vad är det?
Vad är det? Vad gjorde du just?
- Det är okej. - Vad sprutade du in i mig?
Herregud, nej! Vad är det?
Vad gör du? Jag är din bror. Jag älskar dig. Herregud! Nej!
Vi hinner härifrån! Vi måste åka! Tänk på mamma och pappa!
Vi kan åka! Vad är det? Vad stack du mig med?
Vad sprutade du in i mig? Herregud, nej.
Jag är rädd, jag vill inte dö. Kommer jag att dö? Jag är rädd.
Jag vill inte dö. Nej!
Jag vill inte dö. Herregud!
Jag vill inte dö. Jag kan inte andas!
Jag kan inte andas.
Lugna er. Ta det lugnt, allihopa.
Drycken verkar fort. Få inte panik. Vi måste gå i stillhet.
- Ned på knä! - Varför gör ni såhär mot oss?
Vi måste dö tillsammans. Det är inte otäckt. Drick, bara.
Håll om era kära och säg att ni älskar dem.
Gå i gudomligt lugn, vi har lidit för länge.
Låt dem inte mördas av imperialister!
Det är det enda humana sättet att dö.
Det är revolution. Vi dör hellre än lever som de vill.
Världen ska se sina fel i vårt offer. Men de får inte ta våra liv.
Vi offrar våra liv. Så offra er, barn. Offra er.
Offra er. Lägg er och sov.
Somna, bara. Sov.
Somna, bara. Sov. Sov.
Var är alla?
Herregud.
Vad har hänt här?
Andre!
Hjälp mig! Min mor! Min bror!
Mina systrar. De är bona. Gift!
Lämna mig inte!
Hamnar de i himlen? Lämna mig inte, jag far till himlen!
Herregud. Helvete.
Sam! Sam?
- Jag låter dem inte skada dig! - Det är bara jag. Vi måste vara tysta.
Var inte rädd.
- De kommer. Vi måste gömma oss! - De får inte skada dig, jag lovar.
- Göm er där under. - De får inte skada min dotter.
Snälla, de hör dig. Nej, låt bli! Vad gör du?
Ingen fara. Det ordnar sig.
Sov bara, älskling. Det är okej.
Fan. Fan. Fan.
SNÄLLA FÖRLÅT MIG
Caroline? Van ska hon?
Fy fan.
Caroline!
- Vad gör du? - Patrick är död.
- Allt vi slitit för är förstört. - Caroline, sluta. Vi måste hem!
Det här var mitt hem! De var min familj, de är borta!
- Förstår du inte? Jag har ingenting. - Var är Sam?
- Far tog honom. - Van då? Caroline, gör det inte!
- Ni skulle inte ha kommit hit. - Nej! Caroline!
Sam!
- Jake? - Här är vi.
Vi tre är allt som är kvar. Vi kunde inte leva såhär längre.
Jag kunde inte släppa dem. Jag försökte, tro mig.
Jag gav dem allt jag kunde och sedan en väg ut.
Vi gjorde något storartat. Vi skulle förändra världen.
Det här var bara början.
Varför lämnade ni oss inte ifred? Vad gjorde vi för skada?
- Vi gjorde inte det här. - Ni tog hit våldet. Är ni stolta nu?
Tar ni ansvar för deras liv? Annars kan ni göra oss andra sällskap.
- Sluta! Ingen av dem behövde dö! - Alla dör, min vän.
"Ingen större kärlek kan visas än att offra sitt liv för sina vänner."
Det lärde vi barnen. Det är ur Johannes 15:13.
Snälla. Jag ska bli far.
Jag har en familj. Du måste inte göra det här.
Ni förstörde min familj.
En dag ska ni förstå och se det för vad det är.
Jag är trött. Jag är så trött.
Jag gav allt jag hade. Nu måste jag fara.
Vi måste visa att vi är orädda.
- Vår tid är inne. - Nej. Vi kan fortfarande åka.
"Välsignad är den som består prövningen."
"Han ska få livets krona som Gud lovade de som älskar honom."
- Vad gör du? - Jake, han är beväpnad.
- Nej, låt bli! - Ta mig, Gud!
Ta nyckeln, den är i hans ficka.
Okej, sitt stilla.
Okej, upp med dig! Vi måste iväg! Kom igen!
- Var är Patrick? - Han är död. Vi måste iväg!
Skynda dig!
Ned, Sam!
- Var är han? - Han kommer emot oss.
- Vad vill du göra? - Jag vet inte. Vi kan tvingas att fly.
- Fan, han är i paviljongen? - Anfaller vi honom?
- Han är för långt bort. - Tänk om han ser oss.
- Stick! - Upp! Kom igen! Skynda dig!
Jag bränner ned stället!
167 MÄNNISKOR DOG I MASSAKERN I EDENS FÖRSAMLING
DET ETT AV DE STÖRSTA MASSJÄLVMORDEN I HISTORIEN
FILMMAKARNA ÄR DE ENDA KÄNDA ÖVERLEVARNA
DETTA DET ENDA DOKUMENTET ÖVER HÄNDELSERNA